Barcelona la desitjada
![](http://photos1.blogger.com/blogger/4634/1654/400/CASAS%20HEREU%20CLOS%20JOAN%20PEDRO.2.jpg)
Darrer congrés del PSC de Barcelona
Barcelona és una ciutat complexa, variada i farcida de múltiples sensibilitats. Aquestes característiques fan precís que els aspirants a governar-la –i més els candidats a ser alcalde- estiguin investits, tant ells com els seus partits, d’una certa dosis de transversabilitat. I d’això, a hores d’ara, no en pot fer gala tothom. És possible que amb el pas del temps Esquerra guanyi centralitat, no ho discuteixo. És probable que les responsabilitats de govern i la comoditat del cotxe oficial aconsegueixin apaivagar alguns tics de caire extraparlamentari que tenen les seves bases. Esperem-ho. Dit això, és obvi que la posició central que reclama la ponència congresual dels republicans no s’aconseguirà llençant anatemes envers els altres si no sumant voluntats. A tall d’exemple, l’agressivitat manifesta d’en Portabella adreçada a IC sols s’entén per la seva obsessió en convertir-se en la única frontissa possible a l’Ajuntament de Barcelona. Un pèl presumptuós tot plegat. Perquè, posats a parlar sobre futures aliances: ha meditat ERC al voltant de l’idea, que cada cop defensen més ciutadans, consistent en que per fer política seriosa fora més útil un acord entre Clos i Trias? Hi ha qui fins i tot diu que aquest acord no tindria perquè excloure a IC...
I és que, posats a pensar en el be de la ciutat, tothom pot tenir idees brillants. Malgrat tot sóc dels que pensa que encara és massa d’hora per a exposar-les i que alguns tenen massa pressa per singularitzar-se. Ara toca seguir governant.
<< Home