![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhCvX9hELERsrifLhYpK8Gw8N2P8FfgadL8bFE-fBCiqAu7NRcEucZwvttG6-xsQJAyg0UD7pjx9x5waG-HPoA67kjy6vHj9TNgRAwx692N2SdH8cmIbcbm9xKUSrKUTji3QbNPTA/s320/humo.jpg)
Duran i la fàbrica de fum
Diuen que Josep Antoni Duran i Lleida, fruit d'un narcisisme mai prou satisfet, pateix d'un greu defecte, a saber: el de fer tots els possibles per no quedar mai fora de pantalla, per no passar desapercebut i, és clar, aquesta fal·lera de presència mediàtica el du a parlar i opinar sobre tot allò que esdevé susceptible de convertir-se en un titular. Tant és així que, en la Convenció municipal d'Unió, va fer pública la intenció del grup de CiU al Parlament de suprimir totalment l'impost de successions. Poca gràcia li devia fer a Artur Mas aquest "avenç informatiu" d'en Duran quan s'ha vist obligat a fabricar una notícia complementària dient que compta amb el PP per tirar endavant la mesura.
Però, l'afany de notorietat del dirigent d'Unió no para aquí i ja actua com un ressort automàtic contestant, també, a les polèmiques que sorgeixen en l'àmbit municipal barceloní -arraconant l'anacrònic Xavier Trias- per contestar Jordi Hereu tot dient-li que no demani inversions de la Generalitat per Barcelona perquè "el Tripartit no va deixar un duro al calaix". Ja veuen, Duran és incansable i no en té prou amb parlar a les Corts si no que també vol fer de parlamentari català i de cap de l'oposició de l'Ajuntament de Barcelona. Quin personatge!
Però, aquest voler ser "Estrellita Castro" no passaria de l'anècdota si darrera d'ell no s'amagués el gran parany, la mentida gens pietosa. Tots sabem que la situació social i econòmica del nostre país és crítica. Tots estem disposats a sacrificis i renúncies però quan un govern s'atreveix a programar retallades indiscriminades, sense nord ni prioritzacions al temps que renuncia a un impost. que només es recapta entre els molts rics i poderosos, hom pot sospitar que no el mou un interès de país, si no altres coses.
El discurs de Duran dient que no hi havia un duro al calaix o l'esforç col·lectiu que demana al ciutadà Artur Mas fa aigües, no és creïble. Duran es repetirà com un anunci aquí i a Madrid. Artur Mas demanarà insistentment col·laboració però els ciutadans començen a comprovar que ambdós han estat uns grans venedors de fum.
<< Home